Vi är Erik Haag och Lotta Lundgren.
Vi ägnar oss åt historiskt wallraffande.
Vi lånar ut våra kroppar till olika tidsepoker.
Hur kändes det att leva i en annan tid? Vad tänkte man? Hur låg man?
Hur luktade och mådde man? Och vilken mat låg på tallriken?
Nu ska vi historieäta förra sekel- skiftet, alltså nationalromantiken.
Eller Carl Larsson-tiden som blivit klichébilden av Sverige.
-Vi ska strejka. -Plundra matbutiker.
Som duons trendkänslige testar jag nyheten pelargonier. Känns helrätt!
Det kommer rätter vi känner igen. - Ja!
-Och så blir det sprit. -Men först tar vi på arbetskläderna.
-Maskulint rum! -Ja.
Du måste ha rejäla underkläder.
-Ett slags nätlångkalsonger. -Det är för att det är så varmt ute.
-Ska det vara så bjussigt? -Jag drar ihop.
Värsta glipan! Man får in en gädda.
Kolla! Det är som att inte ha underkläder.
Innan stoppade du bara under skjortan - men nu skyddar långkalsongerna.
Moderna underkläder är behå och trosor.
Här är det mamelucker och chemise.
Man kombinerar mameluckerna med linnet. Utanpå ska du ha korsett.
Så toalettbesöken blir speciella. Men det finns en bajslucka!
Det är som en sparkdräkt.
Korsetten var som jobbigast strax efter sekelskiftet.
Man trycker fram bröstet och in magen - kroppen förskjuts.
Eftersom du är överklass snör vi korsetten extra hårt.
Det visar att du inte behöver arbeta.
Inälvorna lägger sig snart till rätta.
Man blir svag i kroppen av att vara så hårt hoppressad.
Du är överklass och har råd att ha fritid. Därför har du linnekostym.
Det visar att du inte arbetar. Du kan inte kroppsarbeta i en linnekostym.
Stärkkragen visar att du inte har ett kroppsarbete.
Du kan inte bygga hus med stärkkrage.
Det är svårt att andas i stärkkrage.
Nu kommer blus och kjol, vilket ger fler kombinationsmöjligheter.
Det gäller i alla klasser.
Jag är hårt snörd, men har en fluffig grej ovanpå.
Det är det snygga - att det "blusar över". Det förstärks med ett skärp.
Korsetten ger S-kurvan. Midjan åker in och bysten åker upp.
Svanken förstärks och rumpan åker bak.
-Benen ska gärna vara lite bakåt. -Som en anka.
Du ska få S-kurvan. Till detta är idealet ett gigantiskt huvud.
Först kommer en jättestor frisyr, och sen ännu större hattar.
-Ja, vad fint... -Vad proffsig du ser ut.
Lite Madickens morsa, lite "Lilla huset på prärien". Vad ser du ut som?
En fritidskostym. Du ser ut som en som gärna vill rösta, men inte får.
Det stämmer bra. Nu börjar jag ha en åsikt.
En egen? Som man skiter jag i den.
Jag säger "nu tittar vi på veckans mat" utan att fråga om det är okej.
Kom nu.
Veckans kock är Malin Söderström.
Tävlingskock, krögare och första kvinnan i svenska kocklandslaget.
-Heja Malin!! -Men nu är hon fjättrad vid spisen.
Färska grönsaker dröjer ett halvsekel.
Heja Malin!!
Den största utmaningen är sättet att laga mat.
Nu har man gått ifrån att laga mat över öppen eld. Nu har man vedspis.
Jag har en. Den är alltid varm.
Man bakar kakor på eftervärmen eller gör en pudding. Alla rester används.
Det här är veckans råvaror. Man äter väldigt mycket säd.
-Säl? -Säd. Rågflingor.
Färgspektrumet i den lägre klassen var beigt: Potatis och det beige...
De tre F:en är viktiga: fisk, fläsk och får.
-Inget nötkött? -Nej, det var lyxigt och ovanligt.
-Är det majsmjöl? -Ja, polenta.
-Jaha! Det känns modernt. -Det finns mer som känns modernt.
-Ananas kanske är modernt? -Det är lyxigt.
Är det blod i det jättesvarta brödet?
Ja, det är palt. Här är en kanna med blod. Man tar vara på allt.
-Vad dricker man? -Brännvin, öl, vin och svagdricka.
-Vad tror du blir svårast att äta? -Avsaknaden av kryddor...
Det är råvaran, lite kryddpeppar, lagerblad och lite salt.
-Sen är det inte mycket mer. -Jag är sugen på en öl. Det är varmt.
-Finns det? -Du hittar det nånstans.
Ta en till mig också.
Nationalromantiken är en rörig tid. Norge lämnar unionen med Sverige.
Vi lämnar det stabila Bondesverige-
-och går in i det allt mer industrialiserade 1900-talet.
Folk emigrerar till USA eller flyttar till stan.
Grupper som varit kuvade börjar kräva sin rätt.
Det märks även om man bor i ett sånt här hus. Men först äter vi lunch, va?
Hallå?
Vilken högljudd klocka.
-Nu får vi titta. Jag gör det. -Ser det gott ut?
Du blir superledsen. Bara grönsaker...och kanske lax.
-Köttbullar! -Nej, kastanjer.
Jag tar kronärtskocksgrejen. Japansk sallad. Man fascineras av Japan.
-På den här tiden? -Mm. Och sallad...
Mmm!
Det är lax på en kronärtskocksbotten.
-Inte så dumt ändå. -Nej, det var helt okej.
Vi går loss på kastanjer i stuvning tillsammans med brysselkål.
Ganska mycket grönsaker.
Det vegetariska kommer starkt nu.
1903 bildas Svenska vegetariska föreningen. Då ska man äta sånt här.
-Kastanjerna är överraskande goda. -Ja.
-Är det en förrätt? -Det tror jag inte.
Vi vet inte vad vi ska få. Jag önskar att det är en tårta.
Men om det vore en tårta hade de inte sagt åt mig att blunda. Här är det!
Det är en soppa, det känner jag.
Nej, nej!
-Vill du ha mer? -Nej. Styr över till din. Nej!
Va? Ska jag titta?
-Inte en tårta. -Mer som lingonsylt med utökad fukt.
-Mycket tråkigt. -Nej, fräscht.
Vi förstår att det går ut på att visa att vi är moderna.
Att ha internationella inslag i maten och att inte äta kött.
Kring förra sekelskiftet föds det som blir den moderna välfärdsstaten.
Nu blir fattigvård och folkpension samhällets ansvar.
I gengäld måste alla uppge vad de tjänar och betala skatt: deklarera.
År 1902 betalar en normalinkomsttagare 1 % i skatt.
För jävligt! Född fri - skattad till döds!
-Vad gör du? -Jag borde deklarera, men ritar lite.
En rolig bild om hur tråkigt det är att vara gift med en kvinna.
Klassisk humor. Det kommer starkt nu.
Jag skiter i det här.
De ska få kokt pannkaka med revbens- spjäll. Jag undrar hur det ska bli.
Jag har kokat potatis som mosats med kokspadet, och rört ner rågmjöl.
Det har stått under en filt i natt och jäst. Det ska bakas i långpanna.
Jag ska skiva revbensspjäll och baka det i ugnen i en timme.
Spännande att se hur det blir...
Politiker och kulturelit tar tag i frågan om vad som är typiskt svenskt.
Man bestämmer att den svenskaste stugan är den röda med vita knutar.
Dalarnas midsommarfirande är det rätta.
Och man bestämmer hur svensk folkmusik ska låta.
Den här Sverigeidyllen som man spånade fram, hänger med än i dag.
Det är... Vi har inte hunnit städa.
Vi pratar stilideal och inredning med Sara Kristoffersson.
Jag ber om ursäkt. Vi tog hem lampan från landet, den förra gick sönder.
Hur såg det ut hos folk denna period?
Hos dem med stora våningar, borgarklassen-
-var det överlastat med tofsar, fransar och prydnadssaker.
Många kuddar. Låter bra, tycker jag.
-Det ser ut som bebisgröt. -Som finns i olika fruktsmaker...
Det smakar som bebisgröt också, och som välling. Men det är lite stelt.
Det var ganska gott. Men det såg inte så lattjo ut.
Nu är heminredningsidealen i förändring. Vad har hänt?
Carl Larsson har gett ut "Ett hem".
Konstnären Carl Larssons bestseller "Ett hem" slår ner som en bomb.
Dessa illustrationer syns överallt-
-och rubbar svenskarnas syn på vad som är snyggt.
Plötsligt förstår alla hur de vill ha det - som hos Larssons.
Det enkla och ändamålsenliga är det vackra.
Onödiga överdekorerade... - Ja, fel.
Vad skulle det vara i stället?
Oj! Fräscha, enkla trädgårdsblommor.
Vi hade tänkt ställa fram dem.
Och såna där palmer mitt i rummet...
Det här? It's so 1890's. Vad gick man mot för ideal i stället?
Man gick mot det betydligt mer ljusa, enkla och ändamålsenliga.
-Fräscha pelargoner i fönstret. -Så här?
-Precis. -Supermodernt.
Man lämnade det överlastade och tunga draperier.
Fan, vad murrigt det är!
Är det nu det skandinaviska ljusa smakidealet uppstår första gången?
Ja. Eller snarare det svenska... Det här är ju under nationalromantiken.
Precis som i många länder, gällde det att definiera nationalkaraktären.
Ett slags homogent "vi" - vad som var svenskt.
Vi var inne på Carl Larsson.
Det kanske är larvigt, men jag har köpt en sån målarrock som han hade.
Jag tänkte börja ha den som min grej.
Så här... När jag är hemma.
Eller lite så här... Det är bara ett förslag. Det kanske är för mycket.
-Snälla Erik, sätt dig. -Är det efterrätt?
Man har precis börjat äta makaroner.
Det finns som dessert, förrätt och varmrätt.
Det smakar ganska muggig. Var det det här som surnat över natten?
-Nej, det var förra. -Lite barnmat. Men det är gott.
Nej! Men det är historiskt korrekt.
För Carl Larsson, kanske... Carl Larssons skål.
Dags att gå och lägga sig. Köpe- tandkräm har inte slagit igenom än.
Jag gör min egen tandkräm.
Jag använder kalciumkarbonat...
...överfettad tvål...
...glycerin och pepparmyntsolja.
Det blir en sorts tandpasta.
Man applicerar lite tandkräm så här.
Man ska inte svälja det.
Tandkrämen smakar mint av pepparmyntsoljan. Det är gott.
Men den smakar också mycket tvål.
Jag hoppar i mitt mustaschnät.
Sen provar jag ett alternativ till skönhetskirurgi. Det behövs inte...
"Din dubbelhaka bliva snart ett minne blott med en enkel bandagering."
Jag ska ha bandaget varje natt tills min dubbelhaka är borta.
Videodagbok, dag 1.
Kragen har gett mig skavsår på halsen - på ett negativt sätt.
Lotta och jag hittar inte på vad vi ska göra, utan blir tillsagda.
Jag har till exempel aldrig tänkt på att jag har dubbelhaka.
Det känns... Jag är lite skakad.
Dag 1. Det går inte att förklara hur jobbigt det är att vara så snörd.
Man blir andfådd av att gå ner för en jätteliten trappa.
Mina nysningar är skitlöjliga ljud. Jag får inte ens luft till att nysa.
God natt, allihop. Vi ses dag 2.
Dag 2. Vi har flyttat till ett lite mindre hus.
Men vi är fortfarande överklass.
Som några ynka procent av svenskarna.
"Ynka procent." Vilken tråkig ton!
Här ligger Gustaf Fröding. Nej, det var visst Erik.
-Frukost. -Är det frukost?
Det är välling i stora koppen. Den är nog gjord på mjöl.
-Är det kardemumma? Det luktar bulle. -Ja, lite bulle.
-Vad är det? -Vet inte. Vad hoppas du?
Blod. Det kan vara det.
Det är kaffe! Vanligt kaffe.
Får jag lov att ge dig lite sånt här? Vad kan det vara?
Det är stekt inlagd strömming. Mmm! Jättegott!
Den är kall. Den steks och läggs in.
Vad man har hållit på med denna fisk.
Ska vi gå? Ta med den att äta.
Här är förlagan till hur Lotta och jag ska ha det i dag.
Rätt frostigt.
-Nu blir det kvinnohistoria. -Ja! Hinner jag hämta chips och dip?
Det fixar jag, för tidens kvinnoideal är en självuppoffrande känslovarelse.
-När börjar själva kvinnohistorien? -Många har ledsnat på uppoffrandet.
Kvinnor vill ha rösträtt och inflytande.
Alla tyckte inte det var en bra idé.
Hur löd argumentationen mot kvinnlig rösträtt?
"De var okunniga och inkompetenta."
"De förstod sig inte på politik."
"Staten var en manlig angelägenhet, då det handlade om krig och fred."
Det fanns en rädsla för att "staten skulle feminiseras", sa man.
Varför vill kvinnor ha rösträtt nu?
1902 la en man fram en riksdagsmotion som gick ut på-
-att en gift man skulle få en tilläggsröst, och få rösta för frun.
Det blev startskottet för svenska kvinnors organiserade rösträttskamp.
Det visade att kvinnor inte ansågs som subjekt, utan bara som objekt.
Sen fick man rösträtt, och allt blev bra.
Det var en framgång med förhinder.
Om man ser till hur mycket kvinnor fått vara med i beslutsförsamlingar-
-så har det tagit väldigt lång tid.
Men 1921 vann kvinnor rätten-
-att överlåta sitt beslutsfattande till andra män.
Nu blir det manshistoria igen.
Stockholm får de olympiska spelen 1912 - för första och sista gången.
-Var det några kändisar? -Många. När kungen kom in, stod alla.
Kungen lyfte på hatten.
-Ska jag ha hatt? -Inte när du hoppar.
Men ha kavaj. Det hade man i stället för overall. Det där är bra.
Vi har en gäst till, en äkta olympier: Kajsa Bergqvist.
-Vad sportig du ser ut. -Inte tidstypiska kläder.
Finns det ett arv från 1912? Har du tänkt på 1912?
Jag har tävlat här mycket. Man kan inte vara här utan att tänka på 1912.
Man ser bilderna från invigningen, man känner att det är historisk mark.
-Friidrottade några kvinnor då? -Ja, men de fick inte vara med i OS.
De fick vara med i uppvisningar. Det var en enorm gymnastikuppvisning.
-De var med i simning och tennis. -Du och jag ska tävla.
Jag ska tävla i några av tidens OS-grenar: Stående längd...
...stående höjd, dragkamp och stående poesi - eller poesi i alla fall.
Stående längd. Längd utan ansats.
-En meter. -En meter?! Det är skithögt!
-Första, andra - dra! -Jävlar, Kajsa... Satan!
Satan!
-Jag satte mig. -Fan, vad roligt!
Det betyder otroligt mycket för mig och dragkampssporten med en revival.
Vad åt publiken? OS-våfflor, så klart!
-De smakar som våfflor brukar. Goda. -Ganska mycket socker.
Vi har en fjärde gren kvar i vår lilla tvekamp.
Det är precis som 1912 - poesi.
Poesi, litteratur som grenen hette, var en av fem nya konstgrenar 1912.
Andra grenar var t.ex. arkitektur och måleri.
Jag springer, jag hoppar, jag fräter
Det är så det går till när vi historieäter
-Bra! -Tack. Skönt att ha gjort sin dikt.
Det är stor anspänning. Det blir kul att höra dig.
Vi har hoppat höjdhopp, längdhopp och dragkamp
Erik vann på sina många övertramp
-Bra! -Domaren...?
Kajsa hade en extra knorr.
-Jag ger Kajsa segern. -Fan!!
-Jag erkänner mig besegrad i poesi. -Dött lopp. 2-2.
Äntligen hemma! Vi kopplar av - jag med broderi och Erik med sin musik.
"RHAPSODY IN ROCK"
Hör och häpna: Varje barn är unikt och värdefullt.
Det hävdar kulturpersonligheten Ellen Key vid denna tid. Ganska radikalt.
Nyss var det bara vuxna män med titlar och pengar som var värdefulla.
Var ska far sitta? Far sitter här.
Vi har bjudit in Henrik Berggren för att prata om den nya synen på barn.
-Välkommen till lilla familjen. -Tack.
Hemmet och ett förstärkande av hemmet är väldigt viktigt under denna tid.
Så kommer också barnet... Och du och jag som älskar barn över allt annat.
Berätta om svenskens nya förhållningssätt till barnet.
Tidigare har det inte spelat så stor roll hur man behandlar barn.
En tunnbindares son blir tunnbindare, kungen son blir prins och sen kung.
Det är bestämt. Men så kommer den här nya tiden, och man kan förändra sig.
Människan är inte låst i det hon föds till - det är modernitetens innebörd.
Då blir barnaåren viktiga. Utbildning spelar roll, man kan förändra sig.
Då blir det skillnad i synen på barn.
-Ursäkta, jag ska bara kolla en sak. -Vart ska du?
-Ja, lille gubbe-bubben... -Vad gör hon? Det är tomt där ute.
-Inga barn? -Nej.
Nystekt kött som jag aldrig ätit.
Spännande när du inte säger vad det är för kött. Barnkött vore ju kul.
Erik...
Det är väldigt mörkt.
Lila. Är det grävling? Räv? Nej...
Vi har gissat på olika. Lotta gissade på räv. Jag gissade på barn.
-Det är ett blött djur. -Utter?
-Bäver? -Nej. Nåt annat blött.
-Säl? -Ja.
-Jaha! -Man åt rätt mycket säl.
Det finns inte så många recept, men man åt färsbiffar och kotletter.
-Köttet smakar mycket som lever. -Det är inte mycket viltsmak.
Märks den nya barnsynen i uppfostran?
Idén om att barnet är gott, att det är farligt att straffa barnet-
-är ett helt nytt sätt att se på det. Barn disciplineras inte till vuxna.
Barnet är naturligt gott. Om det upp- muntras blir det självförverkligande.
Följ med och se på honom. Det finns inget vackrare än ett sovande barn.
En syn för änglar.
Dag 2 är slut. Man är väldigt trött.
Men...det gäller ju att kriga på.
Det rinner svett. Som att vara ute och springa, fast man bara sitter.
Människor som levde i början av 1900-talet måste har svettats mycket.
Som vanligt när man historieäter i överklassen somnar man mätt och full.
När man historieäter i underklassen somnar man hungrig och full.
Jag säger god natt nu. God natt!
Dag 2 i nationalromantiken.
Erik är svårt sjuk. Tyvärr finns ännu ingen medicin som hjälper.
Men jag har några huskurer.
-Hur mår du? -Det är inte farligt. Lite huvudvärk.
-Du har lungtuberkulos. -Jag är bara stressad.
Nej! - Här har jag mjölk som kokat med grovsalt och en spik. - Drick.
-Är spiken här i? -Ja.
Det är jättesalt! Salt mjölk.
Då går vi till nästa steg: du ska äta vitlök.
Ett starkt och verksamt medikament.
Den ska ätas rå för att hjälpa mot tuberkulosen.
Vi sköljer ner den med en rejäl sked konjak.
-Vad är det här? -Konjak, en matsked.
-Du ser redan friskare ut. -Jag kände mig inte ens sjuk.
Gud, du kokar! - Vi måste talka Erik, och det ordentligt. En kylande talk.
Spara inte på talken. - Blir du sval?
-Ja. -Så... Mår du bättre?
-Tack. -Vänta... Ha den på huvudet så länge.
Krya på dig, hjärtat.
Jag är mycket rädd för den kvinnan.
Prisa Gud, Erik är frisk! Nu kan jag prova vingarna i arbetslivet.
SÅ frisk är jag inte. Var är tofflorna?
Jag har alltid drömt om att köra hästdroska. Otänkbart för en kvinna.
Men med de nya lättstartade bilarna som kommer, öppnas nya möjligheter.
-Fick kvinnor köra? -De fick, men de var begränsade.
Som du kommer att märka var det att starta som var största motståndet.
De populäraste bilarna denna tid var elbilar, speciellt bland damer.
De slog på en strömbrytare och vred en liten reostat eller nåt, och åkte.
När det blir för mycket släpper du upp den. Styr lite åt vänster.
Lotta tar körkort och jag rycker in i lumpen. Allmän värnplikt införs 1906.
Jag och ekonomihistorikern Fia snackar lumparminnen på luckan.
Vad var allmän värnplikt?
Man ville samla alla män och fostra dem i en påverkningsbar ålder.
Förfina drag som ansågs typiskt svenska och manliga.
-Men var den allmän? -Alla tvingades inte, bara männen.
Och inte ens riktigt alla män.
-Vi ska få äta lite värnpliktsmat. -Det låter sådär.
-Vi äter vare sig vi vill eller inte. -Mest du.
-Det är allmän ätning. -Med fokus på män.
Kolla, vad fint - eller vad man ska säga.
-Varm mjölk. -Fast lite tjockare. Överkokt mjölk.
Jag gissar på svagdricka.
-Det smakar ganska mycket gädda. -Helt okej.
Det är nåt i gäddan. Lever, kanske.
Jag petar ur den. Jag håller mig till svagdrickan och mackan.
Gäddlevern smakar speciellt, väldigt mycket fisk - och lever.
Det här var första gången i svensk historia-
-man möttes över klassgränserna och sov i samma rum?
Ja, första gången som man möttes så här nära och tvingades samarbeta.
-Mycket ben. -Jag dricker bara svagdricka.
Nationalromantiken är en tid av klasskamp och strejker-
-och återkommande lågkonjunkturer. Folk avskedas och lönerna sänks.
Facken svarar med strejk, och snart har halva Sverige stannat av.
Vi rycks med. Vi är missnöjda med seriens arbetsvillkor!
Prata med handen, arbetsgivare. Det här lyssnar inte.
Som motvapen tar arbetsgivarna in ersättare som jobbar trots strejken-
-alltså strejkbrytare.
Vår arbetsgivare kallar in Christine Meltzer och Johan Petersson.
-De jobbar, fast det är osolidariskt. -Jävla svartfötter!
-Är det här vi ska vara? Erik. -Lotta.
Är det här, eller? Är det här? Jag vet inte.
Vi går in. Kommer ni efter då, eller?
-Inte särskilt roligt. -Men likt.
Inte särskilt likt.
-Nu historieäter de med vår expert! -Dålig stil!
Dags för första frågan.
1909 inleddes den första riktigt stora strejken i Sveriges historia.
Vad var det egentligen som hände då?
En storstrejk, var en RIKTIGT stor strejk. Runt 300 000 arbetare deltog.
Det handlade bl.a. om samhällets framtid.
-Ställ nästa fråga. -Ska jag köra nästa?
Ameh... Jag fattar liksom inte. Vad ville arbetsgivarna egentligen?
-Fan, han är ju bra. -Men de har ingen personkemi.
Det hade en följdfråga. De ser bra ut.
-Soppa på fårnjure. -Vi ska väl inte äta det på riktigt?!
-Äter ni sånt här? -Det är jobbet. Skeden i munnen...
Jag är ju en förhöjd version av Erik. Ingen sa att jag skulle äta sånt här.
Det smakar kött. Köttig smak.
-Känner ni njursmaken? -Det smakar muskel.
Låt gästen säga vad det smakar också.
Klas, vad tycker du att det smakar?
Det smakar inte mycket överhuvudtaget.
Inte mycket kryddor. Ganska trist.
Under strejken togs strejkbrytare in som ersatte de vanliga arbetarna.
Vilka var strejkbrytarna?
Fattiga som hade barn att försörja-
-de som inte var med i facket och de som struntade i politik.
Vad kunde hända med strejkbrytarna?
På en ort där facket var starkt, var det inte kul att vara strejkbrytare.
Man publicerade deras namn, de hotades och kunde få stryk.
Var det inte så att strejkbrytare som tog de ordinaries arbete-
-ofta var mindre kvalificerade?
Så var det ofta. De sattes på enkla jobb.
Det var folk utan yrkesutbildning.
På enkla jobb kan vem som helst... Ta bara på en lösmustasch och ät mat.
Det kan vem som helst fixa. Men om du ska mura en vägg, måste du kunna det.
Vi går.
-Kom här. -Klas, det där du sa om...
Otroligt. Det har jag inte tänkt på.
Fjärde dagen av vårt experiment är vi fattig arbetarklass i stan.
En ny grupp som blir allt större.
-Är det här vår frukost? -Mjuka skorpor. Bulle.
-Mjukt vetebröd. -Det smakar som bröd gör i dag.
Gårdagens bröd som man får köpa extra billigt för att det är tråkigt.
-Inget pålägg? -Detta är vad vi får.
Kan det vara hembränt? Om vi inte ses mer - tack för den här tiden.
Gud, så otäckt!
Tack för frukosten. Nu går vi ut och... Jag vet inte.
Att vara arbetslös var hårt, men ännu värre var det-
-för arbetare som svartlistats sedan de strejkat. De anställdes aldrig.
Då var valen att emigrera eller tigga.
Eller ordna annan försörjning. Jag säljer konsthantverk.
Kom och köp hemslöjdade hästar! - Lotta säljer sin musik.
Vill ni köpa hästar?
RIVIGT MUNSPEL
Hästar?
Det är inte så här jag vill marknadsföra mina hästar.
Det känns som att man klumpar ihop oss när du spelar här. Ursäkta...
Måste du stå så nära och spela?
På landsbygden kunde alla barn över fem år göra nytta i jordbruket.
Men nu föds allt fler barn i städerna - många in i bostadsnöd och hunger.
Vissa tvingas lämna bort sina barn-
-till barnhem eller till dem som tog hand om barnen i utbyte mot pengar.
Man kunde försörja sig som änglamakerska. Vad var det?
Det var inget yrke man skyltade med.
Främst kvinnor tog emot fosterbarn mot betalning-
-och förvandlade barnen till änglar, dvs. barnen dog i deras vård.
De dog av brist på mat, näring, solljus, sjukdomar, smuts-
-och kanske också av kärleksbrist. De blev aldrig hållna.
-En torftig uppväxt. -Vet man hur det gick till?
En kvinna i Helsingborg som dömdes till döden för att ha dödat 8 barn-
-hon hade ofta dränkt dem. Sen eldades barnliken upp.
I andra fall... Den vanligaste hostmedicinen då innehöll opium.
En överdos gav en dödlig utgång.
Ja... Om vi skulle skrida till verket.
Man kan kanske tänka sig att man använde en sån här.
Nu har jag en balja med vatten.
Hilda i Helsingborg la ett 5 månader gammalt spädbarn uppochned i baljan-
-och la tvättbrädan över. Hon väntade ett par minuter, sen var det färdigt.
Har du sett lillen?
-Är det allt? -Vår lunch.
-Jag som var jävligt hungrig. -Det kanske är nåt i dem?
-Nej, det är vanliga vetebullar. -Samma som frukosten. En söt bulle.
-Om det varit utflykt eller fika... -Den är ganska torr.
-Men vi har ju den här. Skål! -Skål.
När man hör om barnen som ingen tog hand om... Fanns det preventivmedel?
Från 1880-talet fanns kondomer, men inte i var mans hem. De var ovanliga.
Fanns det information om preventiv- medel och hur barn blev till?
Det var förbjudet att informera om det till en bra bit in på 1900-talet.
Man var rädd att sexualmoralen skulle sjunka.
-Ledsen för den fjuttiga lunchen... -Du skulle ha kommit när vi var rika.
Det hände också att utsatta barn auktionerades ut.
Den med lägsta budet blev ny förälder - eller rättare sagt arbetsgivare.
Välkomna till auktion. Vill nån titta på barnen innan ni börjar buda?
-Är du frisk? -Ja.
-Känn på Siris muskler. -Stark.
-Kan jag få ett bud? -100.
100 kronor för att ta hand om Siri.
-80. -80 kronor från kvinnan i huckle.
Får vi ett lägre bud? Nej, då går Siri för 80 kronor.
Roligt. Ett brödrapar.
-De kan... - Vad kan ni? -Hugga ved.
Jag kan...såga ved.
-Såga ved? Får du det? -Ja.
-100. -100 kronor.
Jag tar den store för 80, men den lille vill jag inte ha.
Inget lägre bud, så grabben går för 80 kronor. Grattis.
Slit honom med hälsan. - Vad gör vi med dig?
-Gå till mamma... -Du kan gå till mamma.
Äntligen kvällsmat. Vår gäst är Anna Sjögren, kostekonom.
-Är det här vår middag? -Är det samma bröd?
Det är samma.
Som att äta kaffelängd hela dagarna.
-Ta. Var inte blyg. Smaka. -Ta lite.
-Tack. Är det er middag? -Ja.
-Eller lunch eller frukost... -Det är samma. En klassisk bulle.
-Tack för upplysningen. -Men ingen kanel och inget socker.
Inte kul. - Är det inte överdrivet att vi har ätit det här hela dagen?
Det är inte det. Ni är en fattig arbetarfamilj.
Alla åt inte så här, men vissa.
Många kom från landet. Där var fika- bröd fint. Man åt kålrötter och sill.
Då tyckte man att fikabröd var fint.
Dessutom var möjligheterna att laga mat dåliga.
Ni kanske hyrde nåt rum där det inte fanns möjlighet att laga mat.
Ni kanske saknade matlagningskunskap. Fördelen i bondesamhället...
Även om det var kärvt, så ingick mat och husrum för drängar och pigor.
Det här är dåligt ur näringssynpunkt.
Hur dåligt mådde folk av att äta så här?
Det blir jättedåligt... På kort sikt, under en dag, blir man trött och arg.
Man är inte med, liksom.
På lång sikt får du bristsjukdomar som skörbjugg - C-vitaminbrist.
-Allvarliga grejer. -Man tappar tänderna.
Det dracks en del också.
Männen la en femtedel av inkomsten på sprit. Kvinnorna var mer för kaffe.
-Kan jag lägga mig lite? -Ja.
Jag är ändå med och programleder.
Jag är trött och hungrig. Det verkar inte bli efterrätt.
Vår arbetarklassdag är över.
Vi har fått väldigt enkel - nästan löjligt enkel - mat i dag.
Men så var det för många på den här tiden.
Det har varit den längsta dagen - nästan nånsin.
Jag är jättehungrig! God natt. Jag hoppas att vi får mer mat i morgon.
Sista dagen i nationalromantiken.
Nu blir det överklassliv och lagad mat igen. Yes!
Det är den svenska skämtpressens guldålder.
Vi pratar om tidens syn på kul med serietecknaren Liv Strömquist.
-Erik, ska du ha rocken inomhus? -Det är en målarrock. Svaret är ja.
-Lunchdags. Toast Pelle Janzon. -Ja!
Operasångaren Pelle Janzon. Smörstekt toast toppad med bankad oxfilé.
Löjrom, hackad rödlök, gräslök och en äggula.
Jag är vegetarian, men kan äta lite grann ändå.
-En proteinbomb. -Vad glad jag är.
Det var så jädra torftigt i går. Nu känns det toppen.
Liv, under förra sekelskiftet fick skämtpressen ett uppsving. Varför?
Det hänger ihop med den allmänna moderniteten.
Urbanisering, industrialisering...
Och att det är möjligt att masstrycka tidningar och bilder.
Vad skämtade man om?
Man skämtade om modernitet.
Det fanns också en ganska obehaglig sida av det här.
Helt öppet använde man rasistiska karikatyrer, många judekarikatyrer.
Man skämtade om kvinnors rösträtt, och att de var fula.
Varför är Ellen Key ritad som ett troll?
Femininitetens ömmaste punkt angreps.
"Vad du än säger, har jag ett ess i rockärmen: Du är ful!"
Du är ful, Ellen Key! Jag måste inte lyssna på dig, för du har stor näsa.
Runt hörnet låg hotell Rydberg där kultureliten hängde. Biff Rydberg.
Lättstekt tärnad oxfilé, smörkokt finhackad gul lök.
-Och råstekt potatis. -Jag är jätteglad!
-Gott! -Fortfarande inga kryddor.
Men nu är det goda råvaror.
Liv, är de rasistiska nidbilderna okontroversiella? Blir ingen arg?
Det verkar vara så mainstream.
Det är inte gjort för att provocera eller skapa debatt.
Det är nästan som att rita ett hus.
Det säger nåt om stämningen, det var inga problem att vara antisemit.
Man var överens. Det var bara roligt. Ingen kunde bli ledsen över det.
-Om de blev ledsna, gjorde det inget. -Precis.
Mer kultur nu. Dans!
Med Igor Stravinskys balett "Våroffer" föds den moderna dansen.
Vid premiären i Paris 1913 blev publiken så provocerad-
-av kläderna och rörelserna, att det blev upplopp.
Vi vill också väcka känslor via dansen. Vår koreograf: Anna Vnuk.
Hur kunde dans uppröra så mycket?
Dels verket... Man hade inte sett nåt liknande.
Det var chockerande att se nåt man aldrig sett förut.
Det börjar så här. Så är inte balett.
-De slogs i salongen, va? -Ja, och visslade med visselpipor.
Vad blev folk så förbannade på? Var det inte tillräckligt vackert?
Delvis. Många påverkades fysiskt av musiken.
-För att den är dålig? -Den är så intensiv. Det vibrerar...
-Ska vi bara snacka eller dansa? -Vi dansar.
Sommaren 1917 står Sverige på randen till revolution.
Klassklyftorna växer och matpriserna stiger.
Ryktena om gulaschbaroner-
-handlare som gömmer potatis tills priserna stigit, utlöser kravaller.
Vanligt folk plundrar mataffärer, bland annat på Nytorget i Stockholm.
Var har du potatisen, gulaschbaron?!
-Hade hon potatis? -Erik, det är lite för mycket.
-Säg var potatisen är! -Vi har ingen.
Har ni potatis nu då, kanske?
Gulaschbaron, jag befaller dig, säg var potatisen är!
Har de potatis?
Har du en påse? En tygväska är miljövänligare. En macchiato to go.
Veckan i nationalromantiken är över.
Maten motsvarade för första gången min bild av svensk mat från förr.
Men att så många levde på bara fikabröd var en obehaglig insikt.
Jag funderar på vem jag varit om jag levt då.
En rivig kvinnosakskvinna, som Selma Lagerlöf?
Eller nåns hopsnörda fru, och nöjd med det?
Troligen var jag fattig, kanske i stan. En sån som levde på fikabröd.
Före den här veckan var sekelskiftet nåt jag förknippade-
-med Strindberg och Anders Zorn, och folk som struttar på journalfilmer.
Det var intressant att få en större bild av tiden.
En tid av strejker och kamp som la grunden till det vi tar för givet:
Demokrati och jämställdhet. Det var en vecka då barnet fick ta plats.
Att svenska barn säljs till arbete, svälter eller mördas pga. fattigdom-
-är svårt att ta till sig. Det känns långt borta.
Men min morfar levde då. Han kunde ha varit ett av barnen på fotona.
På det sättet kommer historien nära.
Textning: Barbro Garneij Hansson Svensk Medietext för SVT